NOUL CINEMA PARADISO
Da, Salvatore. Salvatore Di Vita.
Cum adică nu îl cunoști, domnișoară?
Da, el este. Sunt mama lui.
Telefonez din Sicilia. Am încercat toată ziua.
Înțeleg, nu este acolo.
Atunci, te rog, spune-mi...
656-220-56. Mulțumesc. Bună ziua.
Mamă, nu are niciun rost să telefonezi.
E un om ocupat, cine știe unde e.
Și apoi, nici nu își mai aduce aminte. Haide, las-o baltă.
Nu a mai dat pe aici de 30 de ani.
Știi cum este.
Își va aminti. Sunt sigură că își va aminti.
Îl cunosc mai bine ca tine.
Dacă află că nu i-am spus,
o să se supere.
Aș vrea să vorbesc cu domnul Di Vita Salvatore.
Sunt mama lui.
La ce te uiți?
Salvatore, cât e ceasul?
Foarte târziu. Iartă-mă.
Nu am avut cum să te anunț că întârzii. Dormi.
A telefonat mama ta. M-a confundat.
Și tu ce i-ai spus?
Nimic. Nu am vrut să o dezamăgesc.
Am avut o discuție lungă.
Mi-a spus că nu ai vizitat-o de 30 de ani.
Când vrea să te vadă, vine la Roma.
A sunat doar să spună asta?
Nu. A mai spus că a murit cineva... pe nume Alfredo.
Înmormântarea e mâine. Cine e, o rudă?
Nu. Culcă-te.
Toto!
De câte ori să-ți spun?
Fără clopoțel, nu pot continua. Dormi întotdeauna.
Ce faci noaptea, mănânci?
Părinte, acasă la mine mâncăm doar la prânz.
Veterinarul a spus că de aceea sunt obosit.
Știu de ce ești obosit.
Crezi că nu știu? Acum, fugi acasă.
Am ceva de făcut.
Pot să vin?
Nu, nu poți.
Da, da!
Toto, ieși!
Vreau! Vreau!
Alfredo. Alfredo!
Da!
Poți să începi.
Iată că iar începem.
Imaginea!
PENTRU VIAȚĂ
Pepe, într-o zi vom avea totul.
Vom fugi împreună. Vom duce o viață ușoară...
...undeva unde nimeni nu ne cunoaște.
Las-o baltă.
Nu mă mai iubești...
De ce?
Ar putea fi minunat...
...dacă ai fi mai îngăduitoare.
Nu pot.
Ei bine... Mulțumesc oricum.
Nu!
O pereche, două perechi! 100 lire!
Nailon veritabil!
Nu ar trebui să vii aici.
Îți tot spun... dar parcă vorbesc la pereți.
Dacă ia foc filmul...
...așa mic cum ești, te aprinzi...
"...și te transformi într-o bucățică de cărbune."
Măi, dar ce limbă lungă ai?
Într-o zi, o să ți-o tai. Așa.
Pot să o iau? Ei bine, pot să o iau?
Pot să o iau?
Nu! Ești surd!? Trebuie să o lipesc la loc
înainte de a returna filmul. Ești ca râia!
Atunci pe astea de ce nu le-ai lipit când ai returnat celelalte filme?
Uneori nu mai găsesc locul, așa că nu le mai lipesc.
Oricum, se sărută prea mult.
Atunci pe astea pot să le iau?
Nu. Uite, vino aici.
Înainte să-ți dau un șut în fund, facem o înțelegere.
Ți le dau pe toate... cadou.
Mulțumesc.
Dar, unu, nu mai calci pe aici,
și doi, le păstrez eu pentru tine. Ai priceput?
Bine.
Bine. Ne-am înțeles. Acum șterge-o.
Ce fel de înțelegere e asta?
Dacă sunt ale mele, de ce le ții tu?
Dacă te mai văd, îți sparg capul!
"Întâi trage și apoi gândește."
"Asta nu e o treabă pentru oameni delicați, câine trădător."
"Hei, tu! Porc mizerabil, ia-ți mâinile de pe aur!"
"Scârboșenie neagră, dă-te la o parte..."
"...sau îți stâlcesc mutra."
Mamă, dacă războiul s-a sfârșit,
de ce tata nu se întoarce?
O să se întoarcă, o să vezi. Zilele astea.
Nu mi-l mai amintesc. Unde e Rusia?
Îți trebuie ani întregi să ajungi acolo și tot atât să te întorci.
Culcă-te. E târziu.
Poate pe maică-ta o impresionezi, dar nu și pe mine!
Învață și fă-te polițist!
Puturosule! Du-te și învață!
Mișcă!
Cât face 5 ori 5?
30.
Liniște! Tabla înmulțirii cu 5.
1 ori 5 egal 5...
2 ori 5 egal 10...
3 ori 5 egal 15...
4 ori 5 egal 20...
5 ori 5?
40.
Liniște!
Boccia!
25!
Învață tabla înmulțirii, sau nu o să-ți găsești de lucru.
Pentru ultima dată, cât face 5 ori 5?
Crăciun!
Am plătit biletul. Vreau să văd filmul.
Dă-te jos, drace.
Treci la locul tău.
Mai răi ca iepurii. Sunt pretutindeni! Monștri mici!
Plec în Oregon. Așteaptă-mă la fermă.
Să aștept un mort?
O distribuție de excepție...
...cu John Wayne și Claire Trevor.
Salut, tuturor! Nu pot să salut?
Avem două reprezentații astăzi.
Și? Am venit să dorm.
Ce fumezi?
Americane.
Sări peste jurnal, Alfredo!
ITALIENII NU UITĂ CONGRESUL REZISTENȚEI
Tăceți din gură! Acest material e important!
Bărbații și femeile care au luptat în secret...
...bravii noștri partizani, sau întâlnit la Roma...
...pentru primul congres al Rezistenței,
organizat de CVL.
Parri este președintele interimar. Sandro Pertini...
Bună seara, tuturor!
Ne arătați filmul?
Ia loc și fă liniște!
PĂMÂNTUL SE CUTREMURĂ EPISODUL PE MARE
Interpretat de PESCARII SICILIENI
Ce scrie?
Sunt analfabet.
- Și tu? - Da.
12 ore de sânge și sudoare...
...și ce aduc acasă, abia le ajunge pentru a nu muri de foame.
Când își scot plasele de pescuit...
...sunt pline.
Au luat 750 lire.
Întotdeauna e la fel.
Dar nu ne plătesc îndeajuns.
Asta așa a fost mereu.
Și nici nu se va schimba vreodată.
Eram sigur!
De douăzeci de ani merg la cinema și nu am văzut niciodată un sărut.
Oare când vom vedea?
Pupă-mă în fund!
SFÂRȘIT
- Tu și tu, la muncă. - Dar eu?
Du-te să-ți dea comuniștii.
O să le vină vremea. Nenorocitule.
Întotdeauna rămân pe afară.
Bun film. Puștiul a jucat bine.
Păcat că nu a avut noroc.
Ce tâmpit să cumpere barca aia.
Idiotule, nu ai priceput nimic.
Băieți, munciți de dimineață până seara...
...și nu îl întrebați cât vă dă.
Te-am căutat toată ziua. Ai cumpărat lapte?
Nu.
Și banii, unde sunt?
Mi i-au furat.
I-ai cheltuit la cinematograf?
Cinema, întotdeauna cinema!
Doamnă Maria, așteptați.
Lăsați-l. Calmați-vă.
Și tu, de ce minți? Știi că ai intrat gratis.
Spune-i mamei. Poate că a pierdut banii înăuntru.
Cât?
50 de lire.
Ce ai găsit în seara asta, pe sub scaune?
Un pieptene... două fețe de tocuri... o cutie de tutun...
Și 50 de lire. Ați văzut?
Mulțumesc, Alfredo. Noapte bună.
Am înțeles imediat.
Piața este a mea!
E miezul nopții. Plecați! Trebuie să închid piața.
Ai obosit, părinte?
La dus, m-au ajutat sfinții.
La întors, sfinții doar privesc.
Dacă asta este voința Domnului...
- La revedere. Ne vedem deseară. - Ne vedem deseară.
- Ce te doare? - Piciorul.
Tu ai mereu ceva. Ce pot să fac?
Alfredo, l-ai cunoscut pe tata?
Ce întrebare e asta... Cum să nu îl cunosc.
Înalt, subțire, simpatic, cu o mustață frumoasă, ca a mea.
Veșnic zâmbitor. Semăna cu Clark Gable.
- Alfredo. - Spune.
Acum că sunt mare și trec în clasa a V-a...
...nu crezi că pot să urc în cabina de proiecție
și poate să fim prieteni?
"Îmi aleg prietenii după înfățișare, și dușmanii după inteligență."
Iar tu ești prea viclean ca să-mi fi prieten.
Întotdeauna le spun copiilor mei...
"Fiți foarte atenți cum vă alegeți prietenii."
Dar tu nu ai copii.
Când o să am așa o să le spun.
Nu mai plânge. Sunt aici. Am stins focul.
S-a terminat. Sunt aici.
Ce s-a întâmplat?
Nenorocitule! Surioara ta ar fi putut să moară arsă și numai din cauza ta!
Ți-am spus să nu mai pui filmele sub pat.
Au ars și fotografiile! Aproape ai dat foc casei.
Tu și filmele tale tâmpite!
Cum de nu ți-e rușine ca la vârsta ta să te joci cu un copil?
Ce te uiți la mine? Ce am făcut?
Cine i-a dat filmele?
Jură-mi că nu îi mai dai porcării de-astea. A înnebunit!
Vorbește numai despre cinematograful lui Alfredo.
Alfredo și cinematograf!
Jurați-mi că nu îl mai lăsați în cinema. Jurați-mi!
Aveți cuvântul meu.
Dumnezeu mi-e martor. Când o să vină taică-tu acasă o să te biciuiască!
Tata nu se mai întoarce și știu de ce. E mort.
Nu este adevărat. O să vezi, se va întoarce.
Așa cum binele și răul din oameni apar și dispar, și timpul e ca un râu care curge.
SFÂRȘIT
Fumează ca turcii.
Nu. Cumpără-ți un bilet.
Nu!
Ce a fost asta?
Am să vă sparg mutrele! O să mă pomeniți!
Doamnă Anna!
Nu da vina pe mine.
Nevasta ta, mi-a zis să-ți aduc de mâncare.
Dă-mi-o.
I-am spus mamei că nu tu mi-ai dat filmele.
Că nu a fost vina ta.
Am crezut că e o glumă că peliculele iau foc.
Atât am vrut să-ți spun. Acum plec.
Toto, vino aici. Vino, așează-te.
Ascultă-mă bine. Am început meseria asta de la zece ani.
Pe atunci nu aveam aparatele astea moderne.
Filmele erau mute.
Proiecția se făcea manual... cu manivela.
Cât era ziua de lungă învârteam la manivelă! Și era a naibii de grea manivela asta.
Dacă oboseai și încetineai puțin...
...într-o secundă totul lua foc.
Ei bine, atunci, de ce nu mă înveți?
Acum că nu mai e manivela totul e mult mai simplu.
Pentru că nu vreau, Toto. Tu nu trebuie să faci munca asta.
Ești ca un sclav... și veșnic singur.
Vezi același film de 100 de ori. Din cauză că nu ai altceva de făcut.
Vorbești cu Garbo și Tyrone Power ca un nebun.
Muncești tot timpul.
Chiar și de sărbători... De Paște, de Crăciun.
Ești liber doar în Vinerea Mare.
Și dacă nu l-ar fi crucificat pe Hristos vineri...
...am fi lucrat și atunci.
Și atunci de ce nu îți iei altă slujbă?
Din cauză că sunt tâmpit.
Cine altcineva ar mai vrea să fie operator? Nimeni.
Doar un cretin ca mine poate să o facă. Și pe de altă parte, nu am avut noroc.
Când eram mic, era război.
Când am crescut, am trecut prin alt război.
Deci, vrei să fi un ratat ca mine? Spune-mi, vrei?
Nu.
Bravo, Toto. Ți-o spun spre binele tău.
Cocoțat aici, vara mori de cald și iarna de frig.
Respiri fum și gaze. Și până la urmă nu câștigi mare lucru.
Chiar nu îți place nimic din ceea ce faci?
Cu timpul te obișnuiești.
Și apoi, când stai singur aici sus, dacă cinematograful e plin...
...și oamenii râd și se distrează, atunci și tu ești mulțumit.
Îți face plăcere să-i auzi râzând.
E ca și cum tu îi faci să râdă...
...îi faci să uite de necazuri.
Asta îmi place.
Ce am vorbit cu tine! Ce ai făcut?
Una spui și alta faci!
Maică-ta are dreptate! Ești nebun!
Cum o fi făcut dracul ăsta? A învățat urmărindu-mă.
Toto! Ascultă!
Am să-i spun casierului să nu îți mai dea drumul în cinematograf!
Și am să vorbesc și cu Părintele Adelfio!
Gata cu treaba la biserică!
Alfredo! Du-te naibii!
Asta e! Am câștigat! Am câștigat!
Ciccio Napolitanul, a câștigat la loterie!
Napolitanul a câștigat la loterie!
Ăștia din Nord au întotdeauna noroc.
Piața e a mea! Doar a mea!
Stai liniștit! Ce ai, viermi în fund?
Ai o fabrică de păduchi aici. Mișcă.
La ce vă zgâiți? Haide, cărați-vă.
Un comerciant are două magazine.
Într-unul vinde fructe.
Luați loc.
Profesore...
...dânșii s-au prezentat la examenul de absolvire a școlii elementare.
Liniște!
Toto... Toto!
Nenorocit mic...
- Toto, ajută-mă. - Liniște!
Nu știu să fac afurisita asta de problemă.
Liniște!
Toto!
Da, bine!
Francesco Messana...
...în numele legii ești arestat.
Ți-a sosit ceasul!
Pupă-mă în fund! Conțopistule!
Fii foarte atent aici, pelicula poate lua foc.
Dacă se întâmplă, repede tai aici și aici,
altfel se aprind și bobinele. Ai înțeles?
Da, Alfredo...
Ai priceput pe ce parte e gelatina?
Are gust bun.
Alfredo! Alfredo!
Astea sunt buletinele ce însoțesc filmul. Se păstrează.
Așa voi face, Alfredo.
Să nu uiți.
Astăzi tu încarci bobinele.
E atât de înalt!
În felul ăsta vei putea lucra singur.
Stați nemișcați.
- Ce bucățică! - E rândul meu!
Copii, salutați-l pe Peppino. El pleacă în Germania.
De Francesco, de ce nu vrei să-ți saluți colegul?
Pentru că tata spune că e comunist.
Domnul să te aibă în pază, mamă.
Chiar va găsi de lucru în Germania?
Nu se știe.
E o aventură... trăiești cu speranța.
Țară de rahat...
Du-te în Germania, tu și cu comuniștii tăi.
La revedere, mamă.
La revedere, Peppino! Să te întorci curând!
Să ne vedem cu bine.
Ce bine că Germania e mai aproape decât Rusia.
Pentru prima oară după șase ani, când vedem moda de primăvară.
Proaspătă și veselă, spre deosebire de perioada războiului...
Am să vă sparg mutrele!
"O să mă pomeniți!"
CĂUTAȚI INFORMAȚII SCRIEȚI-NE LA VIA BELLINI - ROMA
Încă o pagină dureroasă a tragediei compatrioților noștri în Rusia.
Ministerul Apărării, a anunțat
o nouă listă a soldaților italieni uciși în luptă, până acum, considerați dispăruți.
Numele vor fi publicate de autoritățile militare.
Familiile vor fi înștiințate de autoritățile militare.
Pentru moment nu știm unde este înmormântat.
Acestea sunt actele pentru pensie. Semnați-le, vă rog.
Afară! Plecați acasă! Nu mai repetăm spectacolul!
E târziu. Fiți înțelegători. Nu putem să-l mai punem o dată!
Unii l-au văzut de două ori!
Așteptăm de o oră!
Mâine avem alt film. Un western. Pe cuvânt de onoare!
Mergeți la culcare.
Nu puteți închide acum!
Ăștia distrug cinematograful! O să crape!
Părinte, deschide ușa!
Alfredo, lasă-ne înăuntru!
Ce pot să fac?
Am așteptat trei ore!
"Gloata nu gândește."
"Nu știe ce face."
Spencer Tracy a spus-o în "Bestia umană."
Ei bine, ce zici?
Să facem în așa fel încât să vadă filmul și nebunii ăștia?
Poate. Dar cum? Se poate?
"Nu aveți încredere în vorbele mele,"
"dar veți fi nevoiți să credeți ceea ce vedeți."
Urcă-te pe scăunel.
Fii atent.
Abracadabra...
Uită-te în partea cealaltă.
Du-te și uită-te pe fereastră, băiete.
Alfredo, e minunat.
Aici! E filmul!
Mulțumim, Alfredo!
Ce se întâmplă?
E filmul!
La dracu' cu voi toți!
Alfredo, nu se aude nimic!
- Să le facem și cadoul ăsta? - Da!
Vrei să cobori?
Bine, du-te.
- Privește. - Oh, Doamne!
- Nunzio, jumătate de preț. - Da... da... Cum vrei.
Trebuie să cumpărați bilete.
La preț redus.
Du-te naibii! Piața aparține tuturor!
Oh, nu!
Piața este a mea! Nu glumiți cu asta că mă enervez!
Să mă ajute cineva!
- Nunzio, ce este cu tine? - Nu pot să respir.
Alfredo!
Ajutor! Ajutor!
Săracul Alfredo. Ce nenorocire.
A ars!
A ars totul!
Ce o să facem acum?
Am rămas fără distracție. Fără nimic.
De unde o să strângem banii să-l reconstruim?
Ia te uită la napolitan. Așa de spilcuit, e de nerecunoscut.
Cine are bani să reconstruiască cinematograful?
Noul Cinema Paradiso!
Acest cinematograf este pentru voi!
E doar un copil. Cum te descurci cu legea muncii?
Am luat licența cu ajutorul relațiilor.
Eu nu mă pricep.
Oficial, eu sunt proiecționistul, dar banii îi încasează Toto.
Toto, să fii tot timpul atent. Să nu adormi.
Să nu se întâmple altă nenorocire.
Să faci ce te-a învățat Alfredo.
Fii binecuvântat, fiule.
Mulțumesc, părinte.
Ce e cu mutrele astea de înmormântare? Viața merge înainte! Veselie! Muzică!
Te-ai îndrăgostit de țăranul ăla?
Poate...
Și te-a rugat să te măriți cu el?
Da.
Deci, s-a terminat totul între noi?
Ce bunătate!
Se sărută!
Nu am să mă uit la filme pornografice.
Bravo, Don Ciccio!
Mai e loc și pentru mine în noul paradis?
Toto, după ce închizi, îl aduci tu acasă. Eu plec, Alfredo.
Mă bucur că ai venit.
Cum mai e la școală?
Bine, dar acum, că muncesc...
...poate că nu am să mă mai duc.
Nu face asta, Toto. O să te alegi cu praful de pe tobă.
De ce? Ce înseamnă?
Înseamnă...
...că treaba asta nu e meseria ta.
Acum, cinema Paradiso are nevoie de tine...
...și tu ai nevoie de cinema Paradiso, dar nu va dura.
Într-o bună zi vei avea altceva mai bun de făcut.
Lucruri...
...mult mai importante.
Cu siguranță, mult mai importante.
Eu știu. Acum că mi-am pierdut vederea...
...văd mai multe lucruri pe care nu le vedeam înainte.
Meritul îți aparține, pentru că mi-ai salvat viața. Nu am să uit.
Nu face figura asta.
- Încă nu sunt senil. Vrei o dovadă? - Da.
Ei bine, să vedem. De exemplu...
...în clipa asta, filmul e neclar. Verifică.
Ai dreptate, e neclar. Cum de ai știut?
Prea greu să-ți explic.
Doar două zile? Și ce îmi pasă mie că sunt închiriate...
Cum adică numai două zile Oamenii or să mă omoare.
Știu, știu, dar chiar dacă începe la 8 dimineața nu am să reușesc!
Regiunea e mare!
Am să vă reclam la Roma!
Veți plăti pentru asta!
Te avertizez. Nu te juca cu mine că o să regreți.
Don Ciccio, am o idee.
Mai ții minte cinematograful acela abandonat din orașul vecin?
Ce e cu el?
Proiectorul este ruginit, dar eu îl pot repara în două, trei zile.
Trebuie făcut curat acolo, angajat un proiecționist din oraș...
...și dăm spectacole în două cinematografe.
Baliverne! Nu spune prostii, Toto.
Titanus mi-a dat doar o copie și trebuie să fiu mulțumit cu ce mi-au dat.
Dacă le mai cer una, îmi vor tăia gâtul.
- Dar cine zice că ne trebuiesc două copii? - Nu ne trebuiesc?
Se vede leagănul cu fetița care doarme.
Ia ceva, repede!
"Avocatul mi-a zis. Acum știu."
Avocatul mi-a zis. Acum știu.
"Și toată lumea trebuie să știe. Da, toată lumea."
Toată lumea trebuie să știe.
"Mă crezi?"
"Da, te cred."
"Casa noastră. Cât am visat la ea!"
- Casa noastră. - Cât am visat la ea!
"Tonino!"
Tonino! Mamă! Fiule!
"Mama."
"Sfârșit"
Nu îmi place! Nu îmi place!
Am tăiat genericul din final ca să meargă mai repede.
Grăbește-te cu prima parte. Pun un jurnal.
Chem poliția. Luați-l! Așteptați un minut.
Ce dorești?
Dă-mi parte a doua. Uite aici partea întâi.
Repede, cinematograful este plin...
Ce faci? Mai repede. Proiectează!
- Lumea protestează. - Dă-i drumul.
Adunătură de animale! Liniște!
La naiba cu asta!
Toto, ce se întâmplă?
Hai, Toto, că explodează ăștia.
Aștept de jumătate de oră.
Ce să fac?
Unde e nenorocitul ăla? Ce naiba face?
Ca să văd filmul ăsta...
...mi-am lăsat soția bolnavă în pat
și nu am văzut nimic.
Dacă nu începe în zece minute, ne dați banii înapoi.
Sau am să vă bat cu bastonul ăsta.
Calmați-vă și lăsați-mă să vorbesc.
Iată cum facem: o să vedeți partea întâi din nou.
- Am văzut partea întâi! - Vrem să știm cum se termină!
Liniște, liniște!
Am văzut tot filmul. Vi-l povestesc eu.
Boccia, ce ți s-a întâmplat?
- Nenorocitule... Ce faci? - La naiba, ce frumoasă e...
Pleacă! Lasă-ne!
Ce frumoasă e...
Ce faceți aici? Priviți filmul, mârlanilor!
Fii atent.
Ce v-am spus, nu mai ia foc.
Progresul vine întotdeauna prea târziu.
7 NEVESTE PENTRU ȘAPTE FRAȚI
ȘI ȘAPTE CÂNTECE DE NEUITAT
Muncitori...
Stai liniștit, Toto.
Haide. Nu îți fie teamă.
Chiar trebuie să storc o lămâie dacă sângerează?
Lămâie?
Cine ți-a zis tâmpenia asta?
E bine. Continuă.
E bine, vezi?
Ai văzut că nu se întâmplă nimic?
E bine, continuă.
Acum ești bărbat.
Ce tot spun... Nu ești un bărbat, ești un taur.
E nouă.
Nu e rea.
Simpatică.
Tatăl ei e noul director al băncii. Mândrie, lux și confort.
Își ține cărțile cu bluza, să nu își murdărească mâinile.
Du-te omule, du-te!
Ultimul e fătălău.
Scuză-mă.
Ți-a căzut asta.
Mulțumesc. Nu am observat.
- Mă numesc Salvatore. Pe tine? - Elena. Mă numesc Elena.
Vroiam să-ți spun, ei bine, data trecută în gară...
Este "Timpuri Moderne" de Charlie Chaplin, Toto?
Am memorat acest film.
În timp ce rulam acest film în 1940, a murit prima mea soție.
Nu mi-au spus ce s-a întâmplat toată ziua ca să nu închid cinematograful.
Am aflat abia după ultima reprezentație.
Mi-am pierdut mințile.
Așa ceva nu poți uita.
Proiectorul cel mic? Filmul tău?
Ce vezi?
Măcelari tranșând un vițel.
O baltă de sânge pe podea.
Și în balta aia, e adus un alt vițel...
...ce urmează să moară.
De ce te-ai oprit? Ce vezi?
Nimic. Nu se vede nimic. Imaginea e neclară.
O femeie.
E o femeie!
Da, o fată pe care am văzut-o în gară.
Cum arată?
E foarte drăguță.
De vârsta mea, zveltă, păr lung, castaniu.
Ochi mari, albaștri, sinceri.
O aluniță pe buză.
Foarte mică. O poți vedea doar de aproape.
Când zâmbește, te simți de parcă... Nu știu...
Dragostea...
Știu cum e, Toto. Cele cu ochii albaștri sunt cele mai dificile.
Orice ai face, nu îți vor fi prietene.
"Cu cât e mai matur omul, cu atât mai profunde îi sunt sentimentele."
"Și dacă iubește, suferă, știind că nu are scăpare."
E frumos ce spui. Dar trist.
Nu am spus-o eu. A spus-o John Wayne în "Păstorul de pe dealuri".
Ce șmecher ești Alfredo.
- Bună, Elena. - Bună. De ce alergi?
Din cauză că...
Vroiam să-ți spun...
Îți mai amintești când...
Frumoasă zi, nu e așa?
Da, este frumoasă.
Scuză-mă, trebuie să plec. La revedere, Salvatore.
La revedere.
Ce tâmpit. Ce tâmpit!
"Frumoasă zi, nu e așa?" Ce dobitoc!
Poate că nu ai să mă crezi,
dar voi juca rolul bărbatului din povestea vieții tale.
Desigur, nu sunt Marlon Brando,
dar, privește-mă cu atenție.
Sunt chiar așa de urât?
Să mai încerc o dată? Poate că de data asta voi reuși. Ce zici?
- Alo? Aș dori să vorbesc cu Elena. - Eu sunt.
- Elena, tu ești? - Da.
Scuză-mă, dar nu te-am recunoscut. Sunt Salvatore. Mă mai ții minte?
Știu că sunt emoționat de fiecare dată când ne întâlnim,
dar îți jur că pățesc asta numai din cauza ta.
Adevărul este că mă gândesc numai la tine.
Elena, adorm cu tine în gând și tot cu tine mă trezesc. Te visez în fiecare noapte.
Știu că nu sună romantic la telefon, dar m-am îndrăgostit de tine.
Dacă nu încetezi cu telefoanele, chem poliția.
- Cine-i acolo? - Mama Elenei, idiotule!
Scuzați-mă doamnă. Credeți-mă, nu am știut...
La naiba!
Ți-am zis. Credeai că glumesc?
Dar ascultă-mă, cele cu ochi albaștri sunt cele mai dificile.
Dar de ce? Trebuie să fie o cale să le faci să înțeleagă.
Nici nu încerca. Când e vorba de sentimente, nu e nimic de înțeles.
- Și nimic de explicat. - Se pare că tu ai creat lumea!
Ușurel, Toto. Nu mă enerva.
Unde pleci?
- Pleacă din calea mea! - Toto, întoarce-te!
Nu pot găsi drumul.
Ai grijă ce vorbești.
Cu tot respectul pentru Dumnezeu, el a creat lumea în două, trei zile.
Mie mi-ar fi luat ceva mai mult, dar cu siguranță aș fi făcut-o mai bună.
Vezi, e așa cum am zis: ai răspuns la toate.
Doar pentru tine, Toto, am să-ți spun o poveste.
Hai să ne așezăm puțin. Am îmbătrânit...
Odată...
...un rege a dat o petrecere...
...pentru cea mai frumoasă prințesă din regat.
Un soldat care stătea de strajă...
...a văzut-o pe fiica regelui.
Era cea mai frumoasă dintre toate și pe loc s-a îndrăgostit.
Dar ce e un simplu soldat pe lângă fiica regelui?
Până la urmă a reușit să o întâlnească...
...și i-a spus că nu mai poate trăi fără ea.
Prințesa a fost impresionată de profunzimea sentimentelor lui...
...încât i-a spus:
"Dacă poți să aștepți..."
"...100 de zile și 100 de nopți sub balconul meu..."
"...voi fi a ta."
Imediat soldatul s-a dus și a așteptat o zi, două zile...
...zece, apoi douăzeci.
În fiecare seară prințesa controla afară și el nu se mișca deloc!
Pe ploaie, pe vânt, în ninsoare, el era acolo.
Avea găinaț pe cap, albinele îl înțepau dar el nu s-a mișcat.
În final, după a nouăzecea noapte...
...a devenit...
...uscat și livid.
Lacrimile-i șiroiau pe obraz.
Nu se putea abține.
Nu mai avea putere nici să doarmă.
Și în tot timpul ăsta, prințesa l-a privit.
Și a venit și cea de-a nouăzeci și noua noapte...
...și soldatul s-a ridicat...
...și-a luat scaunul și a plecat.
Cum așa? După atâtea zile?
Chiar la sfârșit, Toto.
Și nu mă întreba ce înseamnă. Nu știu.
Dacă vei înțelege, să-mi spui și mie.
Alfredo, ce este? Nu pot. E un sacrilegiu.
Părinte, am nevoie urgentă de tine
din cauză că am îndoieli, îndoieli groaznice îmi macină sufletul.
- Părinte, am păcătuit. - Despre asta vorbim mai târziu.
Stai acolo. Nu te mișca.
- Poartă-te normal. Sunt Salvatore. - Ce faci aici?
- Alfredo, e groaznic ceea ce spui. - Știu.
Să luăm de exemplu miracolul cu pâinea și peștii.
Întotdeauna m-am întrebat, cum a fost posibil?
Mama i-a spus lui tata. Cum de ai putut să mă confunzi cu ea?
Iartă-mă, Elena. Am fost un prost.
Trebuia să-ți vorbesc.
Ești frumoasă, Elena.
Asta vroiam să-ți spun.
Când ne întâlnim, nu pot spune nimic cum trebuie
din cauză că mă trec fiori.
Nu știu ce trebuie să fac în situațiile astea, ce trebuie să spun.
E prima dată.
Dar cred că sunt îndrăgostit de tine.
Părinte, am păcătuit.
Când râzi, ești și mai frumoasă.
Salvatore, ești foarte amabil, îmi ești foarte simpatic
dar nu sunt îndrăgostită de tine.
Nu îmi pasă. Am să aștept.
Ce?
Ca și tu să te îndrăgostești de mine, ascultă-mă bine.
În fiecare noapte după muncă, voi veni să stau în fața casei tale...
Și voi aștepta. În fiecare noapte.
Când te răzgândești, deschide fereastra. Și voi înțelege.
Acum înțelegi?
Da, în sfârșit, am înțeles.
Data viitoare, nu mai spune ereziile astea.
Ai scăpat din flăcările cinematografului,
dar de Flăcările Veșnice. Nimeni nu te poate salva.
De ce nu vine Toto?
Cinematograful e închis la ora asta.
Atenție, vă rog!
Cincisprezece secunde până la Anul Nou!
Nu mi-aș face probleme. Este cu prietenii lui.
O urare!
La mulți ani!
Și pentru Toto.
Aprinde-ți luminile.
Ce vrei? Mașina e încă în rodaj.
Cum o să ajungem acasă?
Oprește!
Doamne, e tatăl meu.
Bună seara, domnule Mendola.
Bună seara, doamnelor și domnilor.
Teatrul Fiera din Milano prezintă: "Dublează-ți banii",
prezintă Mike Bongiorno.
Ce știi? Mi-am uitat replica.
Glumești cu mine, nu?
Cum adică "televiziune" fără film?
Pur și simplu.
Dacă îți cumperi un televizor, te poți uita acasă.
E posibil, dar nu îmi place.
- Massa...? - Macinaia.
Massa Macinaia.
Trebuie să fie în apropiere de Massa Carrara.
Nu. Este aproape de provincia Lucca.
Ați văzut domnule director ce invenție extraordinară?
Dar cum este posibil să îți cumperi un echipament fără împrumut?
În vremurile de astăzi, cineva trebuie să fie în pas cu tehnologia.
Este o nouă mașinărie numită tele-proiector.
Ce ne veți prezenta în această seară?
Divina Comedie.
Tatălui tău nu îi place slujba mea și că familia mea e săracă?
Îndată ce se termină școala plecăm la Toscana.
Dacă vii și tu acolo, ne-am putea întâlni în secret.
Voi munci toată vara. Ce mă fac eu fără tine?
Nu îți face probleme. Am să-ți scriu în fiecare zi.
Te iubesc. La sfârșitul verii voi reveni.
"Programul rulează la Arenele Imperia."
Doar atât deocamdată.
Intrarea liberă. Plătiți la ieșire.
Veniți! Spectacolul abia a început. Biletele la control.
Salvatore, dragostea mea. Aici, zilele îmi par nesfârșite.
Îți văd numele peste tot: în cărți, cuvinte încrucișate, ziare.
Ești întotdeauna în fața ochilor mei.
Dar azi am vești proaste.
În Octombrie, ne mutăm la Palermo iar eu voi face facultatea acolo.
Așa că nu ne vom mai vedea în fiecare zi.
Dar nu îți face griji. De câte ori voi putea, voi veni la tine la Paradiso.
Am prins o caracatiță!
Ți-a venit o scrisoare. Una pe zi. Iată!
- Glumești pe seama mea? - Da.
Sunt orb!
Prin puterea Dumnezeiască! Prin slăbiciunea omului! Ridicați-vă!
Când se va termina vara asta de rahat?
În film, s-ar fi terminat deja.
Un cadru de încheiere și gata. Ar fi frumos.
Spune-le că a fost Ulise!
Elena. Dar când...?
Astăzi. Nu îți poți imagina ce scuze a trebuit să inventez să vin aici.
Sophia Loren, va rămâne întotdeauna Sophia Loren,
o pereche picioare lungi și sâni mari.
- Cam ca Lana Turner? - Don Ciccio?
- E pentru Toto. Dă-i-o! - Ce e asta?
Dumnezeule! Ce mă fac acum?
Ce au zis?
Ca orfan de război, nu sunt obligat să fac armata.
Dar nu mai este nimic de făcut. Este o eroare birocratică.
Plec vineri dimineață la Roma. Au spus că voi fi lăsat la vatră după 10 zile. Vino.
Nu, Salvatore. Mai bine pleacă.
Tatăl meu este aici. În sfârșit, putem vorbi.
De data asta îl voi convinge eu.
Nu cred, Salvatore. El are alte planuri pentru mine.
Cu cine?
Băiatul unuia dintre colegii lui.
Vorbim despre asta mai târziu. Așteaptă-mă joi la Cinema Paradiso.
Voi veni la ora 5:00 cu autobuzul. Te iubesc.
Filmul e frumos dar nu e pentru toată lumea.
O zi este suficientă.
Diseară încarcă bobinele pentru mâine, să fie gata pentru noul operator.
Fruntea sus. Te voi aștepta. Nu îți face griji.
Slujba va fi tot aici.
Am să te aștept, mă auzi? Nu fi trist.
Haide, fii vesel!
Nu mă așteptai, nu?
Nu, Alfredo. Am venit ca să te ajut.
Nu, o așteptai pe ea.
Nu e plăcut să aștepți singur. E mai ușor dacă ai companie, nu?
Ar fi mai bine să plec?
Nu pleca. Am nevoie de ajutorul tău.
Deschide!
Elena!
Nu îmi place.
Am revenit.
Ce ți-a luat atât de mult?
Ușurel. Sunt aici. Așează-te.
- Ea a venit? - Nu a venit nimeni.
Transmisionistul Di Vita, Batalionul 3, Compania 9, ordonați!
Domnule Colonel, aș vrea să știu când voi fi liberat.
Deocamdată nu am primit niciun ordin. Poți pleca.
A transferat-o tatăl ei? Cum e posibil? Și nimeni nu știe unde?
Du-te naibii! Nu vrei să mă ajuți! Idiotule!
DESTINATAR NECUNOSCUT
Domnule Colonel, trebuia să fac zece zile.
A trecut aproape un an și nu am fost acasă niciodată.
Vreau măcar o permisie.
Di Vita, pregătește-te. Mai ai puțin și pleci.
Ai slăbit. Se vede că nu ai dus-o bine, nu e așa?
Mi-au spus că nu mai ieși. Și că nu vorbești cu nimeni. De ce?
Știi cum e.
Mai devreme sau mai târziu îți vine vremea...
...fie că vorbești fie că nu, e același lucru.
Așa că mai bine tac.
E cald aici.
Toto, du-mă la mare.
La petrecerea de Crăciun, un locotenent a pișcat de fund o fată.
Când s-a întors, era fiica colonelului.
Îngrozit, locotenentul a spus:
"Domnișoară, dacă inima vă e la fel de dură ca ceea ce am atins, sunt un om mort".
Ai mai văzut-o?
Nu. Și nimeni nu știe unde e.
Poate că așa a fost să fie.
Toți avem o stea călăuzitoare.
Ce ai de gând să faci acum?
Am mai adus unul.
Căpitanul îi spuse sergentului:
"Îți mai aduci aminte când aici era o moară de vânt?"
"Îmi aduc aminte foarte bine."
"Moara de vânt nu mai este. A rămas doar vântul."
Mai ții minte povestea dintre soldat și prințesă?
Acum știu de ce soldatul a renunțat chiar în ultima zi.
Încă o noapte și prințesa ar fi fost a lui.
Era posibil ca ea să nu își respecte promisiunea.
Asta ar fi fost groaznic. L-ar fi putut ucide.
Dar, în acest fel, după 99 de nopți el a trăit cu speranța că ea l-ar fi așteptat.
Toto, fă așa cum a făcut și soldatul. Pleacă de aici.
De pe pământul ăsta blestemat.
Când trăiești aici zi de zi, crezi că e centrul Pământului.
Crezi că nimic nu se va schimba vreodată.
Apoi pleci, un an, doi.
Și când te întorci, totul e schimbat. Firul s-a rupt.
Lucrul pentru care te-ai întors nu mai e aici. Ce a fost nu mai e.
Trebuie să pleci pentru mult timp...
...înainte să te întorci la ai tăi...
...la locul unde te-ai născut.
Dar acum, nu. Nu e posibil.
Acum ești mai orb ca mine.
Cine a spus-o? Gary Cooper? James Stewart? Henry Fonda?
Nu, Toto.
Nimeni nu a spus-o.
Asta o spun eu.
Viața nu e ca în filme.
Viața e mult mai grea.
Fugi de aici!
Întoarce-te la Roma.
Ești tânăr, lumea e a ta.
Și eu sunt bătrân.
Nu vreau să te mai ascult vorbind.
Vreau să aud vorbindu-se despre tine.
Nu te întoarce.
Nu te gândi la noi. Nu te uita înapoi. Nu scrie.
Nu te lăsa cuprins de amintiri. Uită-ne.
Dacă nu reziști să nu te întorci, nu veni să mă vezi.
Nu am să-ți dau voie în casă. Înțelegi?
Mulțumesc...
Pentru tot ce ai făcut pentru mine...
Orice vei face, să faci cu dragoste.
Așa cum ai iubit cabina de proiecție de la Paradiso...
...când erai de-o șchioapă.
Am ajuns prea târziu, ce păcat.
E Toto. Am știut eu.
Sora ta va fi fericită să te vadă. La fel și copii.
Au crescut atât de mult, că nici nu îi vei mai recunoaște.
Când vin în Roma?
Vezi ce frumoasă e casa?
Am renovat-o toată, numai mulțumită ție.
Am o surpriză pentru tine. Vino!
Ești obosit?
Ai timp să te odihnești înainte de înmormântare.
Nu, mamă, e doar o oră cu avionul.
Nu ar trebui să-mi spui asta după toți acești ani.
Vino. Am pus totul aici. Toate lucrurile tale.
Ar fi fost mulțumit că ai venit, Toto.
Tot timpul vorbea despre tine. Tot timpul.
Până la sfârșit.
El te-a iubit cu adevărat.
A lăsat două lucruri pentru tine.
Înainte să pleci...
...să mă cauți.
De cât timp l-ați închis?
În Mai, se fac șase ani. Nimeni nu mai venea.
Știți mai bine ca mine. Criza economică, televiziunea, casetele video...
Cinematograful a rămas doar un vis.
Primăria a cumpărat locul ca să construiască o parcare.
Sâmbătă îl demolează. Ce păcat.
De ce îmi vorbiți cu "dumneavoastră"?
Cândva nu era așa.
Acum ești cineva, să-ți spun "tu" e foarte greu.
Dar, dacă insiști, Toto.
Scuză-mă.
Cine ar fi crezut? Micuțul Toto.
Unchiule, când pleacă bunica data viitoare la Roma, vreau să merg și eu.
Vreau să văd la ce muncești.
Bine, dar te avertizez că nu prea ai ce vedea.
Vând mult fum și aproape nimic palpabil.
Ai grijă, Salvatore.
Nu îi lăsa să-ți câștige încrederea. Sunt doi profitori.
Pleci mâine, unchiule?
Nu știu, Filippo.
Chiar nu știu.
Cred că este pentru tine.
Au sunat toată după amiaza. Vor să știe dacă vei pleca la noapte sau mâine.
Un whisky dublu, vă rog.
Scuzați-mă, sunteți domnul Lenera? Sunt un admirator.
Mulțumesc.
Îmi pare rău. V-am confundat cu altcineva.
Mereu am vrut să te sun.
Ți-am spus să treci să mă iei la prânz.
Nici nu mă gândesc. Nu vin.
Știi ceva? Plec singură.
La ce te gândești?
Mamă, mă gândeam că noi nu am discutat niciodată.
Când eram mic, te-am văzut...
...deja bătrână.
Cred că așa se întâmplă cu toți copii. Cine știe?
Abia acum am realizat...
...că erai tânără și frumoasă.
Aveai toată viața înainte.
Cum de ai rămas singură tot acest timp
fără ca nimeni să se gândească la tine?
Te-ai fi putut recăsători. De ce nu ai făcut-o?
Este posibil să nu fi înțeles asta niciodată.
Sau poate aș fi înțeles.
Nu am avut pe nimeni, dacă la asta te gândești. A fost alegerea mea.
I-am rămas credincioasă tatălui tău...
...și mai târziu ție și Liei.
Așa sunt eu. Nu te pot ajuta.
Și tu îmi semeni mult. Ești prea atașat de ceea ce îți aparține.
Nu știu dacă este bine așa.
Este greu să fii credincios cuiva.
Fidelitatea aduce singurătate.
Nu ar fi trebuit să te chem.
Mamă, nu este vina ta.
Doar că mereu mi-a fost teamă să mă întorc.
Și acum după atâția ani...
...am crezut că sunt puternic și am putut uita multe lucruri.
Dar de fapt m-am întors aici și este ca și cum...
...nu aș fi plecat niciodată.
Acum mă uit la Lia și simt că parcă nu am cunoscut-o niciodată.
Iar pe tine, mamă...
Te-am părăsit.
Am fugit de tine ca un hoț.
Fără nicio explicație.
Nu ți-am cerut vreuna. Nu trebuie să îmi explici nimic.
Întotdeauna am crezut că ai făcut ceea ce trebuie. De ce mai insiști?
Un singur lucru m-a durut.
Când închideam ușa noaptea...
...înainte de culcare.
- Tu niciodată nu ai făcut asta. - Știu.
Când lucrai până târziu la cinema...
...nu puteam adormi până nu veneai.
Și când în sfârșit veneai...
...mă făceam că dorm.
Dar te auzeam cum umbli prin casă...
Și după ce adormeai mă duceam și încuiam ușa.
După ce ai plecat...
...de câte ori o încuiam...
...simțeam că las pe cineva afară.
Departe.
Ai avut dreptate să pleci.
Ai făcut ceea ce ai dorit.
De fiecare dată când te sun, o altă femeie îmi răspunde.
Mă prefac că le recunosc,
ca să le scap de corvoada prezentării.
Sunt sigură că ele cred că sunt o bătrână nebună.
Dar nu am auzit în vocea niciuneia că te-ar iubi cu adevărat.
Știam asta.
Totodată, aș fi vrut să te văd așezat la casa ta
îndrăgostit de cineva.
Dar viața ta este aici.
Aici unde sunt numai fantome.
Lasă-le, Toto.
Boccia!
Alo... Alo?
Cine e?
- Aș vrea să vorbesc cu Elena, vă rog. - Eu sunt.
Cu cine vorbesc?
Salvatore.
Salvatore... Care?
Di Vita. Sunt Salvatore Di Vita.
Mai ții minte?
Sunt în fața casei tale. Chiar aici, Elena.
Sigur că îmi amintesc.
Aș vrea să ne întâlnim, Elena.
A trecut prea mult timp.
De ce să ne întâlnim?
Ce am putea face?
Te rog, nu mă refuza.
Sunt bătrână, Salvatore. La fel ești și tu.
Este mai bine să nu ne revedem.
Adio.
De unde ai știut că sunt aici?
Nu mai știu cât de mult a trecut, dar unele lucruri nu le-am uitat.
Nu aveam prea multe locuri de unde să aleg.
Te-am căutat.
Ești frumoasă ca întotdeauna.
Ce tot zici acolo? Sunt bătrână.
Te rog, nu mă privi așa.
De ce te-ai întors?
A murit Alfredo. Îl mai ții minte?
Sigur că da. Îmi pare rău.
L-ai iubit mult.
Ți-am văzut fata.
E frumoasă.
Sunt sigur că mulți "Salvatore" îi fac curte.
Câțiva.
Dar nu sunt mulți ca tine.
Mai am un băiat. El e mai mare.
Tu?
Nu am copii. Nu sunt căsătorit.
Ești fericită?
După câte s-au întâmplat, da.
Nu e chiar ceea ce am visat.
Îl știi pe soțul meu?
Da. Boccia. Mi-l aduc aminte bine.
Cu ce se ocupă?
Cu politica. Este deputat.
Ne-am reîntâlnit la Universitatea din Pisa.
De ce nu te-ai măritat cu bărbatul ales de tatăl tău?
Nu am vrut. Și în final, am învins.
Și în plus de asta te așteptam.
Dar eu nu te-am uitat. Niciodată.
Nici eu.
Chiar și când am dispărut.
Dar la ce mai folosesc toate astea acum?
Vom părea patetici și ridicoli. Încă stai la Roma?
Ce tot spui?
Ultima dată când ne-am văzut, stabiliserăm o întâlnire la Paradiso.
Și nu ai venit! Ai dispărut fără vreun semn!
Câți ani au trecut? Mai mult de 30!
Dar...
...am venit la întâlnire.
Dar am întârziat.
Mă certasem cu părinții mei.
Încercasem să îi conving că nu ne pot despărți.
Dar... degeaba.
Ei au hotărât să părăsesc Sicilia o dată pentru totdeauna.
Așa s-a și întâmplat...
Nu știam ce să fac sau ce să zic.
Am spus "Da". Am făcut așa cum au vrut ei.
Pentru asta, tata a fost de acord ca să te mai pot vedea pentru ultima dată.
Am sperat...
...că la acea ultimă întâlnire să luăm o hotărâre.
Poate chiar...
...să fugim împreună.
Tata m-a condus la cinema. Dar acolo era Alfredo, nu tu.
Nu am putut aștepta ca tu să revii.
Grăbește-te, Elena.
Așa că i-am explicat situația lui Alfredo.
I-am spus lui că plecam în acea seară. L-am rugat să îți povestească totul.
S-a purtat frumos cu mine.
A ascultat totul cu atenție.
Liniștește-te. Nu plânge.
Ascultă bine ce o să-ți spun.
Dacă vrei să îi spun lui Toto ceea ce mi-ai spus, o voi face.
Dar dacă vrei sfatul meu, uită-l.
Va fi mai bine pentru voi dacă nu vă mai revedeți.
Draga mea...
...focul lasă mereu urme.
Chiar și cea mai mare dragoste are mereu un sfârșit.
Și alte noi iubiri îi pot lua locul.
Dar Toto, are un singur viitor.
El nu îl poate vedea acum. Îi voi spune, dar nu mă va crede.
M-ar ucide chiar.
Dar tu poți înțelege.
Trebuie să înțelegi... Fă-o pentru el.
Este un secret pe care nu ar fi trebuit să ți-l spun.
Blestematul de Alfredo!
Te-a păcălit chiar și pe tine.
I-am spus că voi ține cont de sfatul lui.
Dar înainte să plec. Ți-am scris acele rânduri.
În timp ce coboram scările
și credeam că Alfredo nu mă poate vedea.
M-am întors.
Stătea în camera proiectorului.
Am luat una din acele notițe de pe perete
și am scris adresa unde m-ai putea găsi
și la care te așteptam.
Dar tu oricum dispărusei.
Cât te-am căutat, Elena...
Nu poți înțelege...
Ți-am scris, te-am sunat. Nimic.
Nimeni nu îmi răspundea...
De aceea am fugit...
...de aceea nu m-am întors aici.
Dar te-am visat ani la rândul.
Și în toți anii care au trecut,
în fiecare femeie pe care o întâlneam, te căutam pe tine.
Am avut mult noroc în carieră, este adevărat.
Dar mereu mi-a lipsit ceva.
Niciodată nu mi-am închipuit că totul s-ar fi putut termina...
...din cauza celui pe care îl consideram tatăl meu.
Acel nebun.
Nu era nebun. La început cred că l-am urât și eu.
Dar cu timpul...
...i-am înțeles cuvintele
și tăcerea ta.
Dar eu nu am văzut niciodată biletul de la tine.
L-am acoperit cu mâinile mele.
Nu l-am văzut. E singura explicație absurdă.
Și ce mai contează acum dacă găsim explicații?
Ce a fost, a fost.
Dar Alfredo nu te-a trădat.
A fost singurul care te-a înțeles cu adevărat.
Salvatore, dacă tu ai fi ales să stai cu mine, nu ai mai fi făcut acele filme.
Asta ar fi fost un mare păcat.
Sunt minunate. Le-am văzut pe toate.
Dar nu ar fi trebuit să îți schimbi numele.
Salvatore Di Vita.
Acestea sunt lucrurile pe care ți le-a lăsat.
Când filmele tale erau date la televizor...
...era fericit.
Stătea aici, ascultându-le.
Știa toate replicile.
Și eu îi povesteam ceea ce vedeam.
Când ziarele vorbeau de tine, le citeam de două, trei ori.
- Nu a vrut niciodată să mă întâlnească? - Nu, niciodată.
Odată mama ta i-a spus...
...că dacă el ar fi vrut, tu cu siguranță ai fi venit.
S-a înfuriat. A spus...
"Nu, Toto nu trebuie să se mai întoarcă niciodată în Giancaldo!"
Nu a spus-o cu răutate.
Era un bun creștin.
Cine știe ce îi trecea prin cap.
În ultima vreme, spunea lucruri ciudate.
Cu puțin înainte să închidă ochii...
...i-a spus mamei tale că nu trebuie să te anunțe.
Moby Dick
I sogni nel cassetto (Visele din sertar)
La sfida (Sfidarea)
The Searchers (Căutătorii)
Magnificent Obsession (Magnifica obsesie)
Il grido (Strigătul)
Salvatore... iartă-mă!
Când ne vom vedea, am să-ți explic ce s-a întâmplat.
A fost groaznic că nu te-am mai găsit aici.
Cred că am să plec la Toscana împreună cu mama, la noapte.
Ne vom muta acolo.
Dar numai pe tine te iubesc.
Nu voi fi niciodată cu alt bărbat. Îți jur.
Îți las adresa unei prietene la care îmi poți scrie.
Nu mă părăsi.
Te sărut.
A ta, Elena.
Când pleci?
După amiază.
Elena, poate că în viitor noi am putea...
Nu, Salvatore, nu avem viitor. Există numai trecutul.
Chiar și întâlnirea de azi-noapte a fost un vis. Un vis minunat.
Când am fost tineri, nu am făcut-o niciodată. Îți amintești?
Dacă așa a fost să fie, nu aș vedea alt final mai bun.
Nu voi fi niciodată de acord cu tine.
Niciodată.
E piața mea. E a mea. Piața e a mea.
Verifică pe aici. După ce termini, poți pleca.
- Felicitări pentru film. Extraordinar. - Mulțumesc.
Păi?
Distribuitorul pregătește data lansării.
Conferința de presă este după amiază...
Actorii și producătorul vor fi aici. Tocmai ce am primit pe cale oficială premiul.
Nu ești fericit?
Sigur că da. Vorbim mai târziu.
SFÂRȘIT
Traducere: Necunoscut
Sincronizare și revizuire: muLineZu